Alexander Berkman Engelsk litteratur Modernismen | |
---|---|
![]() | |
Personlig information | |
Født | Овсей Осипович Беркман ![]() 21. november 1870 ![]() Vilnius, Litauen ![]() |
Død | 28. juni 1936 (65 år) ![]() Nice, Frankrig ![]() |
Dødsårsag | Skudsår ![]() |
Gravsted | cimetière du Château ![]() |
Nationalitet | ![]() |
Partner | Emma Goldman ![]() |
Familie | Modest Stein[1] (fætter) ![]() |
Uddannelse og virke | |
Beskæftigelse | Typograf, fredsaktivist, selvbiograf, journalist, forfatter ![]() |
Kendte værker | Kronstadtoprøret, Now and After, Prison Memoirs of an Anarchist, The Bolshevik Myth ![]() |
Fængslet i | Allegheny County Workhouse, United States Penitentiary, Atlanta, State Correctional Institution – Pittsburgh ![]() |
Signatur | |
![]() | |
Information med symbolet ![]() |
Alexander Berkman (oprindeligt russisk: Александр (Овсей) Осипович Беркман tr. Aleksandr (Ovsej) Osipovitj Berkman ; født 21. november 1870 i Vilnius, død 28. juni 1936 i Nice) var en russisk-amerikansk anarkist (nærmere bestemt anarko-kommunist) og forfatter, der blev kendt for sin politiske aktivisme og for at være et ledende medlem af den anarkistiske bevægelse i begyndelsen af det 20. århundrede.
Berkman var født ind i en velstående jødisk familie og voksede op i Sankt Petersborg. I 1888 emigrerede han til USA og bosatte sig i New York, hvor han blev involveret i anarkistbevægelsen. Her mødte han også sin livsledsager, anarkisten Emma Goldman. De to blev involveret i kampagnen for at befri de mænd, der var sigtet for at stå bag Haymarket-affæren.
Han sad fængslet store dele af opholdet i USA; først fra 1882-1906 efter et mislykket attentat mod en direktør, anden gang 1917-1919 for antimilitaristisk propaganda. I 1919 blev han deporteret tilbage til Rusland, som han forlod efter to år. De næste to årtier tilbragte han som flygtning i hhv. Riga, Stockholm, Berlin, Paris og Nice. Under sine 31 år i USA var han blevet kendt som en passioneret politisk agitator og blev opfattet som samfundsskadelig.
I sit forfatterskab var han bl.a. påvirket af Johann Mosts anarkistiske værker.
Efter flere år med dårligt helbred og to prostataoperationer, der ikke havde nogen effekt, begik han selvmord i 1936.